Far, drop det nu.
- Nej. - Du er vanvittig.
Nej. Jeg vil bare have en ordentlig frisure.
Det har intet med det at gøre.
Du vil bare have dit hår farvet gratis.
- Tonet. - Pas på.
Jeg kører dig ikke til en barbersalon i Brooklyn, -
- så du kan spare lidt penge.
Det er ikke for at spare penge.
Jeg vil hjælpe Paul LeMonds elever med at blive gode.
Smør, tak.
Douglas, synes du, det lyder vanvittigt?
Fortæl ham det, Doug. Sig, det er vanvittigt.
- Jeg blander mig ikke. - Okay.
Okay, Far. Fint nok.
Hvis du virkelig vil, så er her penge til en taxi.
Tag til Brooklyn og få hanekam.
- Jeg tager ikke imod almisser. - Nu er de i min toast.
Jeg kører dig ikke, -
- så hvis du vil af sted, må du blaffe.
Så en trucker kan misbruge mig?
Det ville du elske.
Ja, hvis han kørte dig væk.
Hvad bilder du dig ind.
Hvad tænker du på?
Det burde du måske spørge dig selv om.
Hjemme igen.
Hvorfor prøver du at farve dit eget hår?
Fordi du ikke vil køre mig til Brooklyn.
Jeg skal have en øl.
Tillykke, Far, du har ødelagt min vask.
Hvorfor sort hår? Hvad sker der lige der?
De havde ikke mere kastanjebrun.
Og jeg synes, jeg ser smuk ud.
Smuk?
Det ligner dårlig mascara.
Det ved du vel alt om.
Hvorfor tog du ikke de $20 til en taxi?
- Hvorfor? - Det var en principsag.
Princip? Okay, hvilket princip, Far?
Jeg betaler for din mad og dit tøj.
Hvorfor vil du ikke tage imod penge til dit hår?
Nå, der blev du vist helt mundlam, hva'?
Fordi maden og tøjet ikke vokser ud af mit hoved.
Det er forskellen.
Jamen dog.
Hvem er det nu, der er mundlam?
Godnat.
Sluk lyset, skat.
- Sluk lyset? - Ja.
Der var lige en sindssyg person herinde.
Og nu er han væk, så slukker du lige lyset?
- Carrie. - Hvad er der?
Sådan noget sker nærmest hver dag.
Og det er unormalt. Folk lever ikke sådan.
Det ved jeg. Jeg ser dem på min rute.
De er lykkelige og synger, Carrie.
Vi synger ikke.
Hvad skal jeg gøre? Han er en vanskelig, gammel mand.
Der må være noget, man kan gøre.
Skal vi smide ham ud på gaden?
Jeg siger bare, jeg ikke kan tage det mere.
Jeg vil være helt ærlig.
Hvis du vil beholde dette, -
- må du gøre noget med det der.
Okay, hvilken vej hælder du?
Ja, måske har du ret.
Måske kunne vi sende ham til en psykolog.
Psykolog?
Jeg tænkte mere på et stort bur.
Lad os nu prøve det.
Er psykologer ikke dyre?
Han får en time. Bare så fyren kan se, -
- hvad der er galt med ham, -
- så han kan få nogle piller. - Ja. Piller.
Det er det, der skal til. Vi bedøver ham med piller.
Ja, lad os få ham fikset.
- Jeg ser på det i morgen. - Okay.
Okay. Lad os nu sove.
I øvrigt ...
Når vi alligevel er oppe ... Vil du have lidt af det her?
- Godnat, skat. - Okay, godnat.
Nå, Arthur, hvad synes du om at være her?
Jeg hader det med hver fiber i min krop.
Terapi er for de svage og dekadente.
Hvorfor gik du så med til det?
De lovede mig en bøf.
Og på et godt bøfhus.
Hvem talte du lige til?
Min datter og svigersøn, som ser på mig -
- fra venteværelset gennem dette spejl.
Det er et almindeligt spejl.
Og venteværelset er derhenne.
Okay. Jeg leger bare med.
Når du nu er her, -
- er der så noget, du vil tale om?
Ikke noget, du vil høre, kammerat.
- Hvad tror du, jeg vil høre? - Det sædvanlige -
- snøften og tuden.
"Åh, hjælp mig. Jeg var ulykkelig som barn.
Jeg ville dræbe min far og elske med min mor."
Du er søreme god.
Min største frygt som barn var at miste min stemme.
At jeg en dag ikke kunne få en lyd ud.
Betyder det, jeg er bøsse?
Nej.
Det kan betyde, du ikke altid føler, du bliver hørt.
Selvfølgelig.
Og det er måske derfor, du ofte skriger.
Utroligt. Hvor ved du det fra?
Fra før, da du skreg ad mig.
Ja, undskyld.
Jeg troede ikke, du skrev noter ned.
Jeg troede, du tegnede mig.
Lad os tale om det med at blive hørt.
Kan du huske en episode -
- fra barndommen, da du havde det på den måde?
Det kan du tro.
Det havde noget at gøre med en ting, jeg elskede.
Arthur, virker de fjollede briller?
Jeg ser på dit skelet lige nu.
At få de briller var det lykkeligste øjeblik.
- Mener du indtil da? - Nej. I hele mit liv.
Arthur, Far sagde, du ikke måtte få dem.
- Hvor fik du penge fra? - Sig det ikke.
Jeg spillede mod Whitey Dugan.
Satans.
Hej, Far.
- Hej, Skitchy, hvordan går det? - Fint.
Hej, Far.
Arthur.
Hvad er det på dit hoved?
- Mine almindelige briller. - Virkelig?
Er der altid de spiraler derpå?
Ja da.
Lyv ikke. Jeg spørger optikeren.
Det er røntgenbriller.
Han købte dem for penge, han vandt.
- Hvad? - Et Tu, Skitch?
Jeg har sagt, at vinder du penge, -
- går de til Skitchys collegeopsparing.
De kostede kun 1 5 cent.
Du må ikke smide dem ud, Far.
Bare rolig.
- Tillykke med fødselsdagen. - Tak.
Gå ind på dit værelse.
Jeg hader det her hus!
De briller betød alt, men det kunne du ikke høre.
Du gav dem til Skitch. Din yndling, -
- din dejlige søn.
Skitch er en god dreng. Han bliver til noget.
Han bliver anholdt 9 gange for at stjæle damesko.
Vil du ind til dig selv på værelset?
Du kan ikke skræmme mig mere, Far.
Åh nej.
Kom her.
Du må først komme forbi min psykolog.
Jamen dog.
En stor, smart Park Avenue psykolog, hva'?
Kunne du ikke blive en rigtig læge?
- Jeg observerer bare. - Virkelig, stump?
Lad os komme væk.
Arthur og jeg har haft en interessant snak.
Der er måder at håndtere -
- de problemer, I har haft derhjemme.
Hvis vi kan gøre noget, for at hjælpe ham, -
- så bare sig til.
Helt sikkert.
Har apoteket nedenunder stadig åbent?
- Hvorfor? - Tja, -
- hvis du kan skrive en recept, så er han glad igen i aften.
- Må jeg fortsætte? - Ja.
Arthur er en mand, der -
- føler, han ikke bliver hørt, -
- og derfor skriger han nogle gange.
I ved jo, han skriger.
Men jeg er ikke bøsse.
Et mønster er blevet udviklet, -
- hvor Arthur tror, -
- at I mener, hans krav er for ekstreme, -
- og derfor har han tendens til at leve efter jeres forventninger.
Forstår I?
- Ja. - Ja, helt sikkert.
Dækker forsikringen på apoteket, eller ...?
Du ordinerer intet til ham, vel?
Jeg mener bare, I skal gøre mere for denne mand.
Lyt til ham.
Lad ham være sig selv.
Hej, Far. Hvad laver du?
Jeg laver lys.
- Lys? - Ja, -
- jeg har altid ønsket at lave dem i mit eget hjem.
For det første er det mit hjem.
For det andet spiser jeg spaghetti fra den der.
Jamen dog.
Jeg føler mig ikke så vellidt lige nu.
Jo, Far. Vi støtter dig.
Og vi lytter til dig.
Vi vil bare sikre os, du virkelig ønsker dette.
Det gør jeg.
Okay.
Bare pas på, du ikke brænder huset ned.
- Forstået. - Okay.
"Lad ham se en psykolog."
- Du er så klog. - Okay, -
- jeg troede, han ville få piller.
Jeg vidste ikke, han var en kvaksalver?
- Lad os glemme det. - Nej.
Vi tvang ham derhen.
Hvis vi ikke gør, som han siger, bliver min far umulig.
Det bliver værre.
Der står en mand og laver lys i køkkenet.
Kan det blive værre?
Vil nogen have et lys, der ligner Melvyn Douglas?
Det vil jeg.
Må jeg hænge dette i stuen?
Må jeg starte et bluegrass band?
Det er bare til min dokumentarfilm.
Jeg vil have en stor papegøje, der skal hedde Douglas.
Lipmans skal overnatte i nat.
Jeg vil have en ny papegøje, der lever og skal hedde Douglas II.
Måske burde jeg vente, indtil jeg får Douglas I -
- vasket af garagen.
- Hej, Arthur. - Goddag.
Hvordan går det med dit bluegrass band?
Kommende koncerter?
Vi kom aldrig i gang.
Mickey brækkede en tand, da vi øvede.
Får jeg snart mit lys, der ligner Rusty Staub?
Nej.
Varm voks og behårede arme passer ikke sammen.
Nej.
Hvordan går det med Douglas II?
Beklager.
Arthur, er der andet, du ønsker?
Er der noget, du vil købe eller bygge?
- Vi lytter gerne. - Nej, jeg ...
Jeg mangler ingenting.
Jeg tror, jeg tager mig en lur.
Den psykolog er et geni.
- Hvad? - Han vidste det.
Vi værdsatte Arthur, indtil han blev træt.
Jeg kan ikke beskrive, hvordan jeg har det.
Carrie, jeg har aldrig været mere lykkelig.
Jeg har aldrig haft det værre.
De ændringer i hjemmet med at lytte osv., -
- har det ikke hjulpet? - Jo, for min far.
Når vi vil give ham alt, vil han intet have.
Ikke flere skøre krav eller skrigeri.
Så Doug er lykkelig, men jeg har det skidt.
- Lad os se på det. - Okay, hør nu her?
Jeg ved udmærket godt, hvad det drejer sig om.
- Og det er? - Jeg elsker at skændes.
Jeg nød åbenbart skænderierne med min far, -
- og nu savner jeg dem.
Hvorfor kom du så herhen?
Måske kunne du give mig en recept på noget?
Noget, der kunne tage det værste.
Når vi nu har en hel time, så lad os kigge på det.
Du er ikke meget for at give -
- recepter ud, hvad?
Okay.
Jeg fortæller lidt.
Skal jeg komme med et minde fra barndommen?
Det er op til dig.
Okay, fint nok.
Sheena Easton er en nar.
Nej. Hun er den bedste.
- Du er dum. - Nej, Carrie, det er du.
Det er du. Og det tøj der? Ikke dit bedste look.
Se bare. Jeg elskede skænderier som barn.
- Er du overbevist? - Jeg forstår dig.
Men dit minde er et interessant -
- eksempel.
Jeg tog det, fordi det var Lucy McDonalds fødselsdag.
Hun var min bedste ven. Kom.
Ikke endnu.
Skal du spise færdig først? Kagen er 22 år gammel.
Den er god. Og jeg er normalt ikke til kage.
Hvad sker der?
Bare det er Barbie Dream House.
- Det håber jeg. - Det håber jeg ikke.
Hvorfor sagde du det? Var Lucy ikke din ven?
Jo. Jeg ved ikke, hvorfor jeg sagde det.
Barbie Dream House.
Satans.
- Hvorfor er du skuffet? - Lucy fik, hvad hun ønskede.
Men du burde da være glad så.
- Det er jeg ikke. - Hvad er der galt med dig?
En bi! En bi!
Nu er du glad? Det er skørt.
Hun er skør.
Hjælp! Den stikker mig. Den stikker mig.
Det er faktisk lidt sjovt.
"Den stikker mig."
Åh, gud.
Jeg er kun glad, når andre er -
- ulykkelige og omvendt.
Er det sådan?
Tiden er udløbet.
- Jeg forstår ikke. - Det er ret simpelt.
Du er glad af natur, det er jeg ikke.
Okay, se her. Du er her ... Jeg er her.
Da min far var vanvittig, -
- blev du ulykkelig og kom herned.
Tættere på mig.
Og så blev jeg glad, fordi jeg nu havde selskab.
Er du med?
- Fortsæt. - Okay.
Fordi min far slapper af, er du heroppe igen, -
- og jeg er alene hernede.
Du er glad, det er jeg ikke, og jeg hader det.
Når jeg er ulykkelig, gør det dig glad.
Ikke glad, men gladere.
Jeg vil ikke lyve. Jeg er lidt chokeret.
Det burde du også være.
- Kan du ikke se det? - Nej.
Doug, jeg passer ikke til dig.
Du er normal og rar, og jeg er ond.
Carrie, så.
- Ville jeg gifte mig med noget ondt? - Rør mig ikke.
Jeg må ikke røre min kone.
Må du det normalt?
Ja.
Hun mener, alt er hendes skyld.
Og at hun er en ond person.
- Er du enig? - Nej.
Nej, jeg elsker hende.
Hvad tror du så, problemet er?
Jeg regnede med, du kunne sige det for $80.
Det kan jeg ikke.
Bliver du nu sur på mig?
Hvad? Nej da.
- Sikker? - Ja, nej ... Jo.
Du er ellers ved at blive rød.
Jeg er ikke sur. Lad mig være.
Mr. Mazzio sagde, svampene skulle rengøres.
Det er det, jeg gør.
Jeg gør svampene rene.
- Stop. - Hvad så, Heffernan?
Er du bange for en, der er mindre?
Du kunne banke mig, hvis du turde.
Jeg vil ikke skabe problemer.
Hvorfor finder jeg mig i det?
Aner det ikke. Måske er du en kylling.
Hvad? Så.
- Smæk ham en. - Nej. Gør det selv.
Nej, jeg vil ikke. Slå ham nu.
- Nej. - Er du sådan som voksen?
En I.P.S. chauffør?
Taber.
Okay, så er det nok. Smæk ham en.
Hold op.
Du godeste.
Sikke et cirkus, hva'?
Jeg dømmer ikke.
Vent lidt.
Jeg har fundet ud af det.
Jeg undertrykker min vrede for at undgå konfrontation.
Det går ud over mig selv.
- Stop så! - Undskyld.
Ved at undgå konfrontation -
- har jeg fået jer to til -
- at bekrige hinanden mere.
Det er mig, der er problemet.
Hvis I to er tilfredse med den nye situation, -
- er jeg tydeligvis problemet.
Hvem siger, jeg er tilfreds?
- Er du ikke. - Hvad?
I gør, som jeg siger.
Hvad skal jeg gøre? Jeg har selvmordstanker.
Men hvis vi lever som før, -
- så får vi det bedre, men Doug bliver ulykkelig.
Det må ikke ske. Han er en god mand.
Jeg vil ikke være glad, hvis I er ulykkelige.
Nej. Det virker urimeligt.
Okay, det er altså sådan, -
- at kun to af os kan være lykkelige ad gangen.
Hvad gør vi?
Så de kæmper videre, og jeg kommer her én gang om ugen.
Torsdage kl. 1 8?
Perfekt.
- Jeg skriver også en recept. - Tak.
Hvorfor tror du, mad er blevet så vigtigt for dig?
- Godt spørgsmål. - Aner det ikke.
Det er nok fordi, mad ikke gør nar ad en og siger, -
- man er dum.
- Det er altid rart. - Ja.
Tak.
Jeg føler nogle gange, mad er min eneste ven.
- Kom her. - Slip mig, fedeberg.
Du er en død mand.